<p>szobrászművész</p> <p>1923-ban született&nbsp;Szegeden, 1948 és 1953 között a Magyar Képzőművészeti Főiskolán végezte művészeti tanulmányait. Mestere Beck András, Kisfaludi Strobl Zsigmond és Pátzay Pál volt. 1970-ig Budapesten, 1971-től haláláig Visegrádon, az Áprily-völgyben élt és dolgozott.</p>  <p>Mészáros Dezső korai érzékeny, karakteres portrészobrok, realista munkásábrázolások után, érett korszakában a figuralitás és a nonfiguráció határán álló, nagyméretű kőszobrokat farag, melyek szellemiségükben talán a kora-görög kykladikus idolokhoz állnak a legközelebb. Szobrászatában óriási fordulatot hozott az 1967-es római ösztöndíjas időszak: művészete ekkor fordult az ábrázolás-konvenciótól a jelentéstartalommal áthatott tömegformálás és téralakítás felé.<br>Mészáros Dezső munkásságát több díjjal is jutalmazták. 1956-ban Derkovits-ösztöndíjas volt, egy évtized múlva megkapta a Munkácsy-díjat. 1967-ben a Római Magyar Akadémia ösztöndíjasa volt. 1994-ben a Magyar Köztársasági Érdemrend kiskeresztjével tűntették ki. Tagja volt a Szentendrei Grafikai Műhelynek.&nbsp;</p> <p><strong>Kiállítások, köztéri szobor&nbsp;Visegrádon</strong> (Mátyás Király Múzeum, Salamon-torony)</p> <div>1972–1973 Visegrád, Mátyás Király Múzeum</div> <div>1975 Visegrád, Mátyás Király Múzeum</div> <div> <div>1980 Visegrád, Mátyás Király Múzeum</div> <div>1999 Visegrád, Gizella-telep, Kórház-kert</div> </div> 